Title: Roma Year: 2018 Duration: 02:14:59 Subtitles Source: Netflix
‫הכתוביות הובאו, נערכו וסונכרנו ע"י UniHebSubs ‫גרסת Unicode
‫- ‏NETFLIX מציגה -
‫- תרגום מספרדית בלבן ‫[ תרגום משפת מיקסטקו בסוגריים ] ‫שפות נוספות אינן מתורגמות -
‫אתה צריך מקלחת, בוראס.
‫[ מניטה! ] ‫-[ כן? ]
‫[ כמעט 13:00. ] ‫-[ אני באה. ]
‫[ מניטה, המפתחות שלי. ] ‫-[ הנה הם. ]
‫[ אני יוצאת. ] ‫-[ שמרי על עצמך. ]
‫בוראס, הישאר בפנים.
‫אל תיתן לו לצאת. ‫-שלום, בוראס.
‫[ מניטה! פרמין בטלפון. ]
‫מה את אומרת?
‫[ לכי מפה. ] ‫-[ טוב, אבל אני רוצה לדעת. ]
‫מה את אומרת? ‫-עלה למעלה.
‫תפסיקי לדבר ככה.
‫לך.
‫[ מה פרמין אמר? ] ‫-[ רק שלום. ]
‫[ כן, בטח. ] ‫אתם יוצאים!
‫[ ממש לא. ] ‫הוא רק ידיד.
‫חוץ מזה, את הכרת בינינו.
‫אני סתם צוחקת איתך.
‫הם בבית.
‫בוראס.
‫בוראס, הישאר בפנים.
‫ילד זרק בלוני מים על מכוניות.
‫כשעבר ג'יפ צבאי, הוא זרק עליו בלון...
‫איזה חייל התעצבן, יצא וירה בו.
‫אלוהים! הוא בסדר?
‫הוא ירה לו בראש. הוא מת.
‫כמה נורא.
‫אדלה?
‫גברת סופיה כאן והילדים רוצים תותים.
‫מהר.
‫תודה.
‫קיבלתי 100. ‫-יופי! בטח גם סופי, נכון?
‫קליאו, ‫צריך לשלוח שתי חליפות של בעלי לניקוי.
‫תעשי את זה היום, בבקשה. ‫הוא צריך לארוז, הוא יוצא ביום שישי.
‫כן, גבירתי. ‫-תודה.
‫אבא נוסע? ‫-לועידה בקוויבק.
‫איפה זה? ‫-בקנדה!
‫טיפש! ‫-לא ידעתי, אז מה?
‫אל תיתנו לסופי, היא תשמין.
‫"כשאומר לך שאני עני
‫לעולם לא תחייכי שוב
‫אני רוצה שיהיה לי הכול
‫ולשכב למרגלותייך
‫אבל נולדתי עני ‫ולעולם לא תאהבי אותי"
‫אסור לכם לעלות לכאן. ‫-אני משגיח עליו.
‫אמא שלך לא תאהב את זה.
‫אל תתקרבו לקצה.
‫אתה אמור למות. ‫-למה אני?
‫כי זה המשחק שלי. ‫-אז אני לא משחק יותר.
‫אז אני לא רוצה שתשחק, נקבה.
‫מה קורה? בלעת את הלשון?
‫מה, לא תספר לי?
‫לא יכול לדבר. אני מת. ‫-אז קום לתחייה.
‫לא יכול. אני מת. ‫-בסדר.
‫מה את עושה?
‫מה את עושה? תגידי לי.
‫לא יכולה. אני מתה.
‫היי. אני אוהבת להיות מתה.
‫בוא, בוראס.
‫אבא חזר מוקדם!
‫מי שם? ‫-אבא.
‫שלום. ‫-מי הילדים האלה?
‫אני שמחה שחזרת מוקדם. ‫-איזו הפתעה!
‫כסף להארדי גארדי? ‫-איפה יש הארדי גארדי?
‫לא, אני רוצה לקנות אחד.
‫אז תגיד לי, הוד מעלתו. ‫-"הוד מעלתו".
‫תודה רבה, אדוני.
‫שמעת את החדשות? ‫-איזה?
‫הוואי, דוקטור.
‫אני בסדר, תודה.
‫קליאו, תביאי תה לדוקטור?
‫לא! היא איתי! ‫-היא תכף תחזור.
‫רק עוד כמה דקות.
‫[ זוזי. ]
‫[ היי! ]
‫תכיני לד"ר אנטוניו תה קמומיל. ‫-[ זוזי. ]
‫"מלאך שומר מתוק...
‫אהבת אלוהים מחייבת אותי אליך ‫היה לצדי לעד
‫להאיר ולשמור, ‫לשלוט ולהנחות
‫[ שן, ילד ישנוני קטן ]
‫[ שן עם המלאכים" ]
‫זמן לישון, מתוקה.
‫לילה טוב, קליאו. ‫-לילה טוב, סופי.
‫אני אוהבת אותך.
‫גם אני אוהבת אותך. חלומות פז.
‫גם לך.
‫טוניו, לך לישון!
‫ואם אמא שלך תשאל מתי תחזור?
‫אתקשר אליה. איפה העניבה החומה שלי?
‫אשאל את קליאו. ‫-הבית הזה מבולגן.
‫המקרר מלא קרטונים ריקים. ‫ויש חרא של כלב בכל עבר.
‫[ למה התעכבת, מניטה? ] ‫-[ פפה הדליק את האור שוב. ]
‫[ הוא עושה בלגן. ]
‫כן, מתוק שלי. ‫-שד קטן.
‫כן. אבל אני אוהבת אותו. כבי את האור.
‫[ גברת תרסה לא אוהבת שהוא דולק. ]
‫[ גברת תרסה הזאת. ‫היא בטח מרגלת אחרינו. ]
‫כן, היא אורבת לך.
‫מהר. ‫-היא בטח נשארת ערה.
‫משגיחה עלינו.
‫משגיחה שלא נבזבז חשמל.
‫מוכנה? ‫-כן.
‫אחת.
‫שתיים.
‫שלוש.
‫[ גברת אדלה. ]
‫אחת.
‫בגלל הטמאלס. ‫-הם היו טעימים.
‫שתיים. בגלל הטורטס.
‫[ ניצחתי. ] ‫-[ זה היה תיקו. ]
‫[ לא, אני ניצחתי. ] ‫-[ אבל האוטו... ]
‫[ בואי נאכל. ]
‫אין תנועה עדיין.
‫פרופסור זובק רגיל לאתגרים.
‫[ זוכרת את מויסס הנודניק מהעיר? ]
‫[ הוא היה שולח לי מכתבים כל הזמן. ] ‫-[ מה הוא כתב? ]
‫[ שהוא כל הזמן חושב עליי. ]
‫[ שהוא חייב לראות אותי. ]
‫[ ואז בת דודה שלי הגיעה עם צרור מכתבים. ]
‫[ זיהיתי את כתב היד של מויסס על אחד מהם. ]
‫[ אז לקחתי ופתחתי אותו. ]
‫[ "אני לא יכול להפסיק לחשוב עלייך. ‫אני רוצה לראות אותך." ]
‫[ מתוק. ] ‫-[ כן, בטח, "מתוק". ]
‫[ המכתב היה למישהי אחרת! ] ‫-לא!
‫הממזר שלח את אותו מכתב בדיוק לכל הבנות.
‫ככה אתן יושבות לבד עם הטורטיות שלכן?
‫שלום, ראמון! ‫שלום, פרמין!
‫רוצים לאכול? ‫-תודה, כבר אכלנו.
‫אם סיימתן, בואו נלך. ‫אני אוהב לראות את ה"בקרוב" בסרט.
‫בואו נזוז.
‫באמת בא לך לראות סרט? ‫-כן, אני אוהבת סרטים. אתה לא?
‫אבל נחמד בחוץ.
‫כן, נחמד. רוצה ללכת לפארק?
‫בטח. תני לי שניה.
‫מה, את לא באה?
‫ממש נחמד בחוץ. ‫-תראי אותך.
‫אני מעדיפה לשחק בחושך. ספרי לי הכל אחר כך.
‫שנלך?
‫מה?
‫אתה מתאמן כל יום?
‫אני מוכרח.
‫אני חייב את חיי לאמנויות לחימה.
‫גדלתי בלי כלום.
‫אמא שלי נפטרה כשהייתי ילד.
‫עברתי לגור עם דודה שלי בשכונת עוני.
‫בני הדודים שלי הרביצו לי, ‫והסתובבתי עם אנשים מפוקפקים.
‫התחלתי לשתות ואז לעשן. עמדתי למות.
‫אבל אז גיליתי את אמנויות הלחימה.
‫והכל נעשה...
‫ממוקד.
‫כמו כשאת מסתכלת עליי.
‫[ "חתלתול, חתלתול, חתלתול ישנוני ]
‫[ התעורר כי הנה בא עכבר" ]
‫בוקר טוב, נסיכה. ‫-בוקר טוב, קליאו.
‫זמן לקום.
‫אני צריכה פיפי.
‫בוקר טוב, סופי. ‫-בוקר טוב, סבתא.
‫פאקו. קום, מלאך שלי.
‫קדימה.
‫פאקו.
‫הגיע הזמן.
‫תן אחד! ‫-זה שלי.
‫קניתי אותם לכולכם. ‫-אבל אני שמתי אותם במקפיא.
‫תן לסופי אחד ואתן לך קופסה שלמה.
‫מהר, ילדים, כבר 7:20.
‫לא, עכשיו 7:17.
‫קחי. תשמיני עוד.
‫כבה את זה! ‫-לא!
‫כבה את זה! ‫-טוב, אכבה.
‫קליאו, תחזיקי את הכלב. ‫-כן, גבירתי.
‫זוז! ‫-זוז אתה!
‫אני יושב מקדימה!
‫שים רדיו אקסיטוס! ‫-אני מקדימה, אני בוחר.
‫זהירות. ‫-זוז!
‫תחליף תחנה! ‫-לא, זה להקת קרידנס נגד הביטלס.
‫זוז! ‫-תירגעו, למען השם!
‫כשיהיה תורך, אתה תבחר.
‫תירגעו. ‫-שקט!
‫לא בא לי. ‫-גם אתה, שקט!
‫כשהייתי גדול, היית שם. ‫אבל היית מישהי אחרת.
‫כשהיית גדול? ‫-כן.
‫או כשתהיה גדול? ‫-לא, כשהייתי גדול.
‫ומתי זה היה? ‫-לפני שנולדתי.
‫מה עשית אז? ‫-הייתי טייס.
‫טייס? ‫-כן, טייס קרב.
‫אהבת את זה? ‫-לא, זה היה מפחיד.
‫כן? אני תכף באה.
‫[ ערב טוב. ] ‫-[ למה לא הערת אותי? ]
‫חס וחלילה, שלא תהיי עייפה.
‫תכיני שיבולת שועל לד"ר אנטוניו.
‫אמא! ‫-בוקר טוב!
‫המיץ שלך.
‫פפה יחכה להגיד שלום לאבא.
‫זה בסדר אם יאחר. ‫-כן, גבירתי.
‫אקח את המזוודות, דוקטור. ‫-תודה.
‫היי, אבא! ‫-שיבולת השועל מוכנה, דוקטור.
‫פפה חיכה להגיד שלום.
‫בוקר טוב, פפון!
‫איכס! סיגריה!
‫לעזאזל... ‫-אמא, אבא דרך על קקי של כלב.
‫אעזור לך, קליאו. ‫-תודה, דוקטור.
‫ביי, פפון! ‫-ביי, אבא.
‫שמור על עצמך. ‫-גם אתה.
‫לך עם קליאו. ‫-כן, אמא.
‫נהיה פה, אנטוניו. ‫-זה רק לכמה שבועות.
‫לעזאזל! אמרתי לך לנקות את החרא של הכלב!
‫אני אקח אותו. קדימה.
‫ביי, קליאו! ‫-ביי.
‫היי, אני צריכה...
‫אני מאחרת.
‫אני חושבת שאני בהריון.
‫טוב...
‫זה טוב, לא?
‫כן?
‫כן.
‫אני צריך לשירותים.
‫אבל זה כמעט הסוף.
‫כן, אבל אני צריך עכשיו. תכף אחזור.
‫רוצה גלידה? ‫-לא.
‫בלי חוטים! בלי טריקים!
‫בום! בונס מת!
‫גשם גשם משמיים ‫כל היום טיפות המים...
‫[ מניטה, קחי את זה. ]
‫[ אל תפחדי. ]
‫וכשישאלו על אבא שלהם? ‫-תגידי שהוא בנסיעת עסקים.
‫תודה, קליאו.
‫גברת סופי? נוכל לדבר כשיש לך רגע?
‫כן, אבל תקראי לילדים קודם.
‫אוקיי.
‫תירגעי. ‫-פאקו, טוניו, אמא קוראת לכם!
‫את צריכה להיות חזקה בשביל הילדים. ‫-טוב, אמא.
‫סופי, פפה, אמא קוראת לכם.
‫בואו, מתוקים. נחזור אחר כך.
‫אספתי יותר ברד מסופי! ‫-אספתי יותר מפפה!
‫לא, אני יותר. ‫-לשניכם יש אותו דבר.
‫אני הולך לחנות. ‫-תלך אחר כך. שבי, קליאו.
‫יש לי חדשות.
‫אנחנו נוסעים לדיסנילנד! ‫-כן, דיסנילנד!
‫לא. אנחנו נבלה את חג המולד אצל דוד שלכם.
‫משעמם שם! ‫-לא נכון, בני דודים שלי שם!
‫ואת השנה החדשה נחגוג באחוזת ברסנס.
‫משפחת ריצ'רדס באה?
‫והלארסונים. ‫-מתי אבא בא?
‫הוא צריך להישאר בקוויבק בגלל המחקר שלו.
‫עד ינואר? ‫-הוא לא יודע.
‫אבל הבאתי נייר כדי שתכתבו לו מכתב.
‫ספרו לו שאתם אוהבים אותו ‫ושיבוא הביתה מהר...
‫אני הולך לחנות.
‫אתה לא הולך לשום מקום ‫עד שתסיים עם המכתב!
‫לאן אתה הולך? ‫-אני לא יכול לכתוב בחדר?
‫לא!
‫טוב, לך לחדר. ‫-אז גם אני עולה.
‫סופי, תעזרי לפפה לכתוב את המכתב שלו.
‫אני צריכה לדבר עם קליאו.
‫תעזרי לו לכתוב, ‫"אני מתגעגע אליך, אבא."
‫תציירו הרבה ציורים יפים. ‫-קדימה, פפה.
‫רגע, סופי!
‫בואי, קליאו.
‫מה קורה?
‫מה קרה? את בסדר?
‫כן. ‫-בטוחה? מה קרה?
‫אמא שלך בסדר? ‫-כן.
‫גברת סופי...
‫מה יש?
‫אני חושבת שאני בהריון.
‫את חושבת? ‫-לא קיבלתי מחזור.
‫ממתי? ‫-לא יודעת...
‫מי האב? ‫-פרמין. בן דוד של חבר של אדלה.
‫הוא יודע? ‫-הוא ברח.
‫אדיוט.
‫תפטרי אותי? ‫-לפטר אותך? ברור שלא!
‫צריך לקחת אותך לבדיקות.
‫תראי, אמא! ציירתי מטוס! ‫-נראה.
‫למה קליאו בוכה?
‫יש לה כאב בטן.
‫"כאב, כאב, היגמר. ‫אני לא רוצה שהכאב יישאר."
‫סופי, אמרתי לך לעזור לפפה לכתוב ‫"אבא, אני מתגעגע אליך."
‫הוא לא נתן לי לעזור!
‫סליחה.
‫יש לנו תור אצל דוקטור ולז.
‫מה השם? ‫-קליאודגריה גוטיירס.
‫הנה היא באה.
‫סופיה! ‫-מרגריטה! מה נשמע?
‫תודה שאת נפגשת איתנו. זוכרת את קליאו?
‫היי, קליאו, מה שלומך? ‫-בסדר, תודה, דוקטור.
‫אבדוק אותה ונתראה אחר כך.
‫אוקיי. אגיד שלום לד"ר זוואלה.
‫יקח לנו בערך 40 דקות.
‫קליאו, בואי איתי.
‫מתי קיבלת מחזור לאחרונה?
‫מתי בערך?
‫שלושה חודשים.
‫את פעילה מינית?
‫כן.
‫מתי התחלת?
‫לפני הרבה זמן?
‫לא הרבה. ‫-שנה או שנתיים?
‫פחות. ‫-אבל יותר משלושה חודשים?
‫כמה שותפים ליחסי מין היו לך?
‫רק אחד?
‫אל תדאגי. זה נפוץ.
‫נבדוק אותך מהמותניים ומטה...
‫היא תעזור לך להתמקם.
‫שכבי, בזהירות.
‫שימי רגל אחת כאן.
‫ואת השנייה כאן.
‫נתראה בעוד חודש. יש לך שאלות?
‫הנה היא. אבוא איתך.
‫הוא אפילו לא התקשר לילדים.
‫מריו! ‫-דוקטור.
‫איך קליאו? ‫-קליאו בסדר גמור.
‫היא בחודש השלישי או הרביעי להריונה.
‫עם קצת מנוחה, היא תהיה בסדר.
‫מתי הלידה? ‫-בסביבות סוף יוני.
‫תודה שבדקת אותה. ‫-אין בעד מה!
‫שמרי על עצמך. ‫-גם את.
‫מריו. ‫-דוקטור.
‫שמרי על עצמך. ‫-תודה.
‫קליאו, אולי תלכי להסתכל על התינוקות ‫במחלקת יולדות
‫בזמן שאסיים עם ד"ר זוואלה?
‫אתה מוכרח לדבר עם אנטוניו.
‫תראי את אחותך הקטנה, אסוסנה. ‫-אני שמחה שזאת בת.
‫כן. תוכלי לשחק איתה.
‫אני אסרק אותה וארחץ אותה...
‫תכף ניקח אותה הביתה ותוכלי לשחק איתה.
‫רעידת אדמה! תכרעי.
‫תוציאו את התינוקות!
‫לא לרוץ! ‫-להשתמש במדרגות!
‫אבינו שבשמיים...
‫מהר, התינוקות!
‫הם ידברו באנגלית כל הזמן?
‫כן. וריקי בכלל לא זר, הוא נולד במקסיקו.
‫אבל אמא שלו אמריקנית.
‫לזלי מפחידה אותי, ‫היא גורמת לי לחשוב שאני מסריחה.
‫כי זה נכון, שמנה.
‫אתה יותר מסריח, אדיוט.
‫מסריחה.
‫שתוק, אדיוט.
‫קומדרה, ברוכה הבאה! ‫-שלום, "קומי".
‫זאת הבטן שלך? ‫-אספר לך אחר כך.
‫בטח. ‫-כן, אבל תעזרי לי.
‫בטוחה שתצליחי לסחוב הכל?
‫אני בהריון, לא חולה. למה, את עייפה?
‫ממש! ‫-ממש הזדקנת מאז שנה שעברה.
‫ההרים זקנים, אבל עדיין ירוקים.
‫לפה! נעשית סנילית בהריון?
‫זו מיטה אחת. ‫-זה הולך לפה.
‫והנה השניה.
‫זה לפאקו.
‫הם היו במחסן.
‫אלו כל הכלבים שחיו פה.
‫תראי. זה היה פיראטה...
‫הוא מת ב-1911.
‫זוכרת את קנלה? ‫-כן, איפה היא?
‫תראי אותה. היא מתה בקיץ שעבר.
‫אומרים שהיא אכלה עכברוש שהורעל.
‫אבל אני בטוחה שתושבי הכפר פשוט כעסו ‫על דון חוזה בגלל הקרקע.
‫בואי.
‫מה את חושבת על העירוניים, סלסו?
‫שנביא עוד קליעים? ‫-יש מספיק, דוקטור חוזה.
‫פאקו! אל תלך לשם! קליאו, תביאי אותו.
‫פאקו, אמרתי לך. תישאר שם!
‫מה? נשים לא יורות?
‫לא. לזלי היא הנציגה שלנו.
‫היא לא נחשבת, היא אמריקנית. ‫-טוב, אני אלך.
‫את נראית נהדר, לולה.
‫עוד פעם.
‫זהירות, פפה! אשתך תצטרף לגרילה!
‫היא תפקיע את האחוזה שלך! ‫-לא, אני אחסל אותה קודם.
‫בואי איתי. ‫-לאן?
‫פשוט בואי. ‫-מה איתו?
‫מפלצת באה?
‫לאן אנחנו הולכות?
‫אל תשאלי.
‫העיר הפכה אותך לחשדנית.
‫לא, בניטה.
‫תראי את הכלבים. ‫-הם עייפים.
‫הילדים לא עוזבים אותם בשקט.
‫זהירות, שלא תתגלגלי למטה עם הבטן שלך.
‫לא, בניטה.
‫יש הרבה מוזיקה. ‫-זאת השנה החדשה!
‫שאקרא ללופה ויולה? ‫-אנחנו לא רוצות את המטפלות העירוניות כאן.
‫הן מרגישות שהן טובות יותר מאדוניהן. ‫בואי.
‫הרשו לך לצאת? ‫-זוז הצידה.
‫שבי שם.
‫מה את שותה? ‫-כלום, תודה.
‫לא תשתי איתנו לכבוד השנה החדשה?
‫זה לא טוב לתינוק. ‫-קצת לא יזיק.
‫תחגגי כל עוד את יכולה! ‫רואה את הגבר הזה שם?
‫הרגו את בנו באוגוסט בגלל סכסוכי קרקעות.
‫את נושאת חיים, נכון? ‫-כן.
‫אז? מסקל? ‫-לא, רק קצת פולקה.
‫ככה צריך!
‫הנה.
‫לכבוד שנת 1971 ולבריאותו של התינוק שלך!
‫סליחה, מניטה... ‫-לכי לרקוד, גלוריה!
‫אל תדאגי. אמזוג לך עוד.
‫הנה. נקי את עצמך.
‫לחיים!
‫מה הבעיה שלך? ‫-אני יודע שאת זקוקה לזה.
‫בילי, לא! ‫-רק רציתי לנחם אותך.
‫אתה שיכור.
‫את לא כזאת שווה, קומדרה.
‫אש!
‫היער בוער!
‫כולם, מהר! יש שריפה ביער!
‫קדימה, זוזו! לכאן, כולם!
‫זהירות! מהצד הזה!
‫בואו הנה, עכשיו! ‫-אנחנו צריכים מים!
‫תעשו שרשרת!
‫צריך מים! תעבירו את הדליים!
‫ילדים! זוזו לאחור!
‫ילדים! אל תדרכו על הלהבות!
‫קליאו, תעזרי לקטנים להביא מים.
‫רק על השריפות הקטנות.
‫זהו, אנדי! ג'רארדו, קליאו תעזור לך.
‫לא להתקרב מדי לאש!
‫תפסתי! היא ברחה!
‫תפסתי!
‫תמסור!
‫קדימה!
‫נגיע למחצית הגבעה ונחזור!
‫חצאית?
‫לצד הגבעה. ‫-לגבעה יש חצאית?
‫המדרון! ‫-אלכס! לגבעה יש חצאית!
‫אם נציץ מתחת, נראה לגבעה את התחתונים.
‫מה אתם עושים? ‫-מציצים לגבעה בתחתונים.
‫לגבעות אין תחתונים.
‫גם לך לא! ‫-טמבל!
‫אני אספר להורים שלך!
‫זה מרגיש כמו הכפר שלי.
‫יבש שם יותר. אבל זה מרגיש כמו...
‫גם החיות עושות את זה.
‫זה נשמע ככה.
‫ומריח אותו דבר.
‫הם תיקנו את הגלקסי, היא נראית חדשה!
‫הקאובויס ניצחו כי בולטימור היו שאננים.
‫ניצחנו בכל אופן! ‫-בולטימור היו שאננים...
‫מי אוהב את הקאובויס? ‫-וקרוז אזול הם האלופים לתמיד!
‫שלום, בטו. ‫-צהרים טובים, סניורה.
‫אפשר ללכת לסרט? ‫-מה תראו?
‫"נטישה". ‫-גם אני רוצה לראות.
‫רק בטו ואני. ‫-למה?
‫אני גם רוצה לבוא! ‫-לא!
‫כולם יכולים ללכת! ‫-לא פייר!
‫אני הולך. ‫-אתה לא.
‫כולם הולכים! ‫-זה לא פייר!
‫אם זה לא נראה לך, תגור במקום אחר!
‫סניורה, גברת מולי בטלפון.
‫אדבר איתה למעלה. ‫-אני אקח אותם.
‫לא! לא תאהבי את הסרט.
‫אני אוהבת סרטים. ‫-לא את זה.
‫תאכל קקי!
‫זה סרט מצויר? ‫-לא, זה לא.
‫את לא יודעת מה זה "הנטישה". ‫-אני כן!
‫אנחנו מאחרים! אתם באים?
‫סבתא, צריך ללכת. ‫-טוניו, קדימה, אנחנו יוצאים!
‫רגע! אני בא.
‫תפוס אותו! ‫-הזדרזו!
‫קדימה, אנחנו נאחר!
‫למה אתם מחכים?
‫אל תרוצו!
‫טוניו! ‫-רוצו!
‫קליאו, תפסי אותם! ‫-נתראה בקולנוע!
‫תשתלטי על הילדים שלך!
‫תסתכלו עליה. ‫-תראו אותה!
‫אנטוניו.
‫היי, בזהירות!
‫תראה, אבא שלך! ‫-רוץ, אנטוניו, רוץ!
‫זה לא אבא שלי. ‫-כן, זה היה אבא שלך.
‫אמרתי שלא!
‫עזוב את המגזין!
‫סבתא שלך דואגת.
‫קדימה, נקנה כרטיסים.
‫ברוח הוראותיו של המושל המכובד....
‫על מנת לשפר את התשתיות, הגעתי לכאן היום...
‫כדי להיענות לדרישתכם...
‫לקבל מים!
‫זה יקרה רק אם נתאחד...
‫תחת מנהיגותו של נשיאנו המהולל,
‫לואיס אצ'ווריה אלווארס.
‫סליחה, אתה מכיר את הכתובת הזאת?
‫משם. ‫-תודה.
‫נתקדם... מעל ומעבר!
‫ראמון!
‫רגע. חכה.
‫מה קורה, קליאו? ‫-היי.
‫הגעתי לתת לפרמין את הז'קט שלו.
‫אתן לו את זה. ‫-אבל אני צריכה לדבר איתו.
‫הוא לא פה. ‫-זה חשוב.
‫אבל אנחנו באמצע חזרה.
‫אדלה אמרה שתעזור.
‫רגע.
‫תחזיק את זה.
‫תיתן לי טרמפ?
‫קדימה.
‫רגע, אלבש מכנסיים.
‫כאן הוא מתאמן.
‫תודה, ראמון.
‫אל תגידי לו שהבאתי אותך. ‫-לא. תודה.
‫לצד ימין! פעל!
‫זה זובק. ‫-לא! באמת?
‫כן! תראי אותו.
‫פרופסור זובק? ‫-כן!
‫הוא תמיד בא הנה?
‫לא. אבל לפעמים הוא מאמן אותם.
‫ברוכים הבאים! מי ייתן שהאנרגיה תשכון בכם.
‫בך.
‫בך...
‫וגם בך!
‫תוכלו להפוך ללוחמים!
‫בכל אדם קיים פוטנציאל אדיר...
‫שניתן לפתחו באימונים פיזיים.
‫כן! אבל בעיקר באמצעות התפתחות רוחנית...
‫ונפשית.
‫תוכלו לפתח את הפוטנציאל. אך אל תצפו לנס!
‫הנס היחיד תלוי בכוח הרצון שלכם.
‫זכרו, המוח...
‫הוא המניע...
‫את הגוף.
‫ועכשיו...
‫פעולה.
‫הפעולה הזו דורשת ריכוז פיזי ונפשי מוחלט.
‫רק הלאמות, אמני אמנויות לחימה ‫וספורטאים מצטיינים...
‫יכולים לבצע אותה.
‫אתה.
‫כן, אתה. בוא הנה.
‫כסה את עיניי.
‫ודא שהן מכוסות.
‫תודה. חזור למקומך.
‫מה? מאוכזבים?
‫למה ציפיתם? שארחף באוויר או ארים מטוס?
‫אתם חוזים במחזה מדהים!
‫לא מאמינים?
‫נסו בעצמכם.
‫אבל בעיניים עצומות.
‫היי, לובו!
‫היי, פרמין.
‫מה עם המאמנים החדשים?
‫המאמן הקוריאני טוב. ‫-כן, אבל קשוח.
‫פרמין.
‫יש לך דקה?
‫תתחפפו.
‫היי, קליאו. ‫-היי, פרמין.
‫למה באת הנה?
‫השארתי לך הודעות, אבל לא מצאתי אותך.
‫מצטער, האימונים מאוד אינטנסיביים.
‫הם אפילו הביאו מאמן אמריקני וקוריאני.
‫האמריקני כבר היה כאן, אבל הקוריאני חדש.
‫זה לאולימפיאדה? ‫-משהו כזה.
‫מי אמר לך שאני כאן?
‫גיס של שכן שלי מתאמן איתך כאן.
‫זה היה ראמון. ‫-לא.
‫אני אקרע את השמן הזה.
‫העניין הוא שאני בהיריון. ‫-מה זה קשור אליי?
‫הוא שלך. ‫-אין סיכוי.
‫נשבעת. ‫-אמרתי לך, אין סיכוי.
‫אם את לא רוצה שאקרע אותך ואת "הקטן" שלך, ‫אל תחזרי על זה ואל תעזי לחפש אותי שוב.
‫משרתת מזדיינת!
‫מהר, פרמין!
‫הוא נסע עם הפילגש שלו לאקפולקו.
‫הוא לא שלח פרוטה כבר שישה חודשים.
‫הוא אומר שאין לו כסף לשלוח.
‫אבל עכשיו הוא נכנס לצלילה, ‫וקנה את כל הציוד.
‫את יודעת כמה זה עולה?
‫הוא שלח לילדים מכתב כאילו שהוא בקוויבק.
‫איזה קשקושים הוא מספר... "הנוף יפהפה..."
‫הוא אומר שהוא מתגעגע אליהם, ‫אבל המחקר שלו מתעכב.
‫שקרים!
‫אוקיי, אל תדאגי. אתקשר אלייך מאוחר יותר. ‫-פאקו, בוא הנה.
‫אתה מרגל אחריי?
‫אני מצטערת, אהוב שלי, סליחה!
‫ואת? למה נתת לו? למה?
‫למה את פה? אין לך מה לעשות?
‫עופי מפה!
‫בבקשה, אל תספר לאחים שלך.
‫אתה מוביל בשתי הקפות!
‫הוא עובר אותך, פאקו!
‫אבל אני עדיין מנצח.
‫אני רוצה לשחק! ‫-לא! זוז!
‫זוז, פפה. ‫-לא.
‫זוז! ‫-לא.
‫אמרתי לך לזוז!
‫זה שלי, פאקו! ‫-לא, זה שלי.
‫קליאו!
‫הם רבים. ‫-אני באה.
‫פאקו, טוניו! אתם תיפגעו!
‫אתם לא חיות!
‫עזוב אותו!
‫פאקו, עזוב את זה!
‫מה אתם עושים? עזוב את זה!
‫אל תהיה אדיוט!
‫אתה טיפש? יכולת להרוג אותו!
‫זה מאוד מסוכן.
‫[ היי, מניטה. ]
‫[ שמעתי שהממשלה הגיעה לכפר... ]
‫[ להחרים אדמות, ‫והם החרימו את האדמה של אמא שלך. ]
‫[ איך אוכל לעזור לה? ] ‫-[ תוכלי לבקר אותה. ]
‫[ ככה? ] ‫-[ אל תדאגי. ]
‫[ לכי לנוח, אני אפתח את השער. ]
‫אנחנו לבד.
‫לא משנה מה אומרים, ‫אנחנו הנשים תמיד לבד.
‫נצטרך לחנות כאן. הסטודנטים מפגינים.
‫אלוהים. אני מקווה שלא ירביצו להם שוב.
‫תראו. מישהו עוזב.
‫קדימה.
‫צהרים טובים, סניורה.
‫העוזרת שלי צריכה עריסה. ‫אפשר להראות לנו כמה?
‫היא תראה לכם. ‫-תודה.
‫מכאן, בבקשה.
‫מה עם זו?
‫את אוהבת אותה, קליאו? ‫-היא יפה מאוד.
‫כמה היא עולה?
‫לא, אבל עם הנחה של לקוח קבוע.
‫אשאל את המנהל.
‫קנינו את הריהוט לחדר הילדים כאן.
‫עכשיו זה נמצא בחדר של סופי ופפה.
‫הריהוט הכחול? ‫-כן.
‫עזרו לנו! הם הורגים אותנו!
‫איפה הוא?
‫כנס! עזבו אותו!
‫זוזו!
‫תסתמו! ‫-בוא הנה!
‫אמרתי לסתום!
‫פרמין! נלך!
‫נלך! עכשיו!
‫הצילו!
‫תירגעי, קליאו. איגנסיו!
‫הצילו!
‫חורחה, בבקשה, בוא נלך!
‫למה?
‫הצילו!
‫ברכו את מרי, מלאת החסד, ‫האלוהים עמך...
‫דוקטור ולז!
‫-כנס לתור!
‫קבעת תור? ‫-ירדו לה המים.
‫תמצאי את דוקטור ולז. ‫-הנה היא באה.
‫דוקטור, המטופלת שלך כאן.
‫בשקט, בבקשה. סופיה התקשרה אליי עכשיו.
‫שלום, גבירתי. קליאו, יש לך צירים.
‫קחו אותה לחדר לידה. תצטרכו למלא כמה טפסים.
‫פאטי, קחי את הפרטים שלהם. ‫אנחנו הולכים לחדר לידה.
‫כן, דוקטור. מכאן, בבקשה.
‫מה שמה המלא? ‫-קליאודגריה גוטיירס.
‫שמה האמצעי? ‫-לא יודעת.
‫בת כמה היא? ‫-לא יודעת.
‫תאריך הלידה שלה?
‫מה יחסייך עם המטופלת?
‫אני המעסיקה שלה.
‫נמצא כאן בן משפחה שלה?
‫לא. ‫-זה בסדר.
‫שאלה אחרונה. המטופלת מבוטחת?
‫ערב טוב.
‫בזהירות. קדימה.
‫רגע אחד, בבקשה.
‫סליחה.
‫דוקטור.
‫שלום, קליאו. איך את מרגישה? ‫אל תדאגי. הכל יהיה בסדר.
‫נכון, דוקטור ולז? כמה תינוקות יילדת?
‫מאות, דוקטור.
‫תני לי את ידך. תנשמי.
‫עלינו למהר. ‫-כן, דוקטור.
‫סליחה. לכאן.
‫מכאן.
‫דוקטור ולז לא תיתן לי להיכנס. ‫את תצליחי, קליאו.
‫תרגיש חופשי לבקר, אם תרצה.
‫אני לא יכול, יש לי פגישה. ‫-קדימה, נלך.
‫אני לוקחת מטופלת לחדר לידה. ‫בקשו את התיק שלה מהקבלה.
‫סייע לי, בבקשה.
‫תן לי את הפרטוגרם. נבדוק אותה.
‫כן, דוקטור.
‫יש לה צירים. ירדו לה המים.
‫קליאו, מתי היה המחזור האחרון שלך?
‫ספטמבר.
‫אני מורידה לך את התחתונים והנעליים.
‫אנחנו נמקם אותך.
‫אני אקשיב לתינוק שלך. ‫-מתי ירדו לך המים?
‫לפני שעתיים בערך? ‫-לא יכולנו להגיע מהר יותר.
‫אל תדאגי. תנשמי. ‫-אני אחשוף את הבטן שלך.
‫לאט, קליאו. נשמי עמוק.
‫איך קצב הלב? ‫-אני לא שומע כלום, דוקטור.
‫כפפה, בבקשה. ‫-כפפה, דוקטור.
‫אני צריכה שתנשמי עמוק.
‫אני אבדוק אותך. תרגישי אי-נעימות.
‫תירגעי. לאט, בבקשה. ‫-זה יכאב קצת.
‫איך זה? ‫-פתיחה מלאה. תנוחה ישרה, מצג ראש.
‫מקוניום, דוקטור. ‫-צריך לנקז.
‫נעביר אותה לחדר ניתוח. ‫-תני לי להקשיב לתינוק שלך.
‫הירגעי.
‫אני לא שומע כלום, דוקטור. ‫-נזוז.
‫תביאו אלונקה.
‫קליאו, נשמי עמוק. אנו לוקחים אותך לניתוח.
‫אוקיי. אחת, שתיים, שלוש.
‫קדימה! ‫-בזהירות.
‫מטופלת עוברת. התקשרו למחלקת ילדים!
‫התקשרו למחלקת ילדים. ‫-עזבי את בגדי הניתוח, זה מקרה חירום.
‫מדליקה אור.
‫כולם מוכנים? אחת, שתיים, שלוש.
‫רופא ילדים לניתוח!
‫תורידי את המותניים עוד למטה, בבקשה.
‫דוקטור, הראש מבצבץ, אין זמן לבגדי ניתוח.
‫רופא ילדים לחדר! ‫-הוא בחדר, דוקטור.
‫דוקטור, הראש מבצבץ. ‫-אני בודקת. בודקת...
‫איפה רופא הילדים?
‫אני כאן, דוקטור.
‫היולדת מוכנה ללידה. הראש בחוץ.
‫אדווין, בבקשה. חתוך את חבל הטבור.
‫מלקחיים. ‫-חתוך את חבל הטבור, בבקשה.
‫חותך.
‫לא שומעים קצב לב, דוקטור. ‫-נורה.
‫הסטטוסקופ שלך.
‫נתפור אותך עכשיו.
‫אין פעימות לב. ‫-מקשיב.
‫תירגעי. ‫-זה דום לב. נתחיל החייאה.
‫השליה שלך יוצאת.
‫אחת, שתיים, שלוש. ‫-מנשים.
‫מקשיב.
‫השליה שלך יוצאת.
‫גבירתי, איני שומע פעימות לב.
‫השליה יוצאת.
‫אחת, שתיים, שלוש. ‫-מנשים.
‫מקשיב. אין תגובה.
‫מחזור נוסף, דוקטור? ‫-נמשיך.
‫אחת, שתיים, שלוש. ‫-מנשים.
‫הנה זה, דוקטור. ‫-מקשיב.
‫אין תגובה. משעים החייאה.
‫דוקטור, מה שם המטופלת? ‫-קליאו, דוקטור.
‫חותך...
‫קליאו, אני מאוד מצטער. ‫התינוקת שלך נולדה מתה.
‫עשינו כל מה שיכולנו, אך לא היתה תגובה.
‫תרצי להחזיק אותה?
‫הנה התינוקת שלך. זאת בת.
‫תיפרדי ממנה.
‫עליי לקחת אותה, קליאו. היפרדי ממנה.
‫תני לי אותה, בבקשה. עליי להכין אותה.
‫תרשי לי...
‫הכינו אותה, בבקשה. ‫-כן, דוקטור.
‫גוטיירס, קליאודגריה.
‫הנה התיק, דוקטור.
‫את קצת מדממת. עשינו לך כמה תפרים.
‫אנחנו מצטערים מאוד, קליאו.
‫קליאו! משחיז הסכינים. ‫[ צאי מזה. ]
‫טוניו! סופי! קדימה! ‫-אמא קנתה מכונית חדשה!
‫אתם אוהבים אותה? ‫-כמה מהר היא נוסעת?
‫למה לא קנית מאבריק?
‫זה יקר מדי. רציתי מכונית קטנה יותר.
‫נמאס לי מהגלקסי. ‫-אני אוהב אותה, אמא.
‫מה עם הגלקסי? ‫-מכרתי אותה.
‫יקחו אותה בשבוע הבא. ‫-אבא יודע?
‫לא, זו הפתעה.
‫את אוהבת את המכונית החדשה, קליאו? ‫-כן.
‫אפרופו הפתעות.
‫ניקח את הגלקסי לטיול פרידה.
‫לאן? ‫-טוקספאן.
‫איפה זה?
‫יש לי משחק. ‫-תוותר עליו.
‫טוקספאן זה ליד וראקרוס.
‫זה ליד הים? ‫-כן.
‫החופים בווראקרוס מכוערים.
‫נזמין גם את קליאו, נכון?
‫כן!
‫תבואי?
‫קדימה. זה יעשה לך טוב.
‫נכון, אדלה? ‫-כן, גבירתי.
‫חוץ מזה, הילדים יתגעגעו אלייך אם לא תבואי. ‫-כן!
‫אבל היא תהיה בחופש, אל תכריחו אותה לעבוד.
‫כן! ‫-את באה?
‫[ לכי, מניטה. אני אטפל בבית. ]
‫אז את באה?
‫כן!
‫מושלם! תעזרי לי לארוז?
‫כן, גבירתי. ‫-נלך לארוז.
‫[ לכי. זה יעודד אותך. ]
‫אעזור לה לארוז. ‫-פפה, תביא את האקדחים!
‫תפסיק להחליף.
‫לא קולטים פה את לה פנתרה... ‫-הרגע שמעתי.
‫לא נכון. ‫-כן נכון.
‫לא נכון! רק בעיר.
‫תראו! הים!
‫אמא, עצרי!
‫נלך למלון קודם. ‫-לא. יחשיך עד אז.
‫חוף!
‫טוב. אבל רק קצת!
‫כן!
‫קדימה!
‫בואי. ‫-לא, אני לא יודעת לשחות.
‫בואי.
‫תלכי את. אני אסתכל עלייך מכאן.
‫לאיפה? ‫-בואו אחריי.
‫נוכל ללכת שוב? ‫-כן, כמובן.
‫אבל עכשיו, אמבטיה חמה. ‫-כן.
‫אני רוצה לחזור.
‫זה היה מדהים!
‫קפצתי מעל גל ענק!
‫אמא. לא!
‫זה שורף. ‫-כמעט סיימתי.
‫אהבת את הגלים?
‫אני כן.
‫את יודעת לצלול מתחתם?
‫את אילמת?
‫לא. נלך.
‫אמרתי לך לשים חולצה! ‫-אבל היה מעונן!
‫הבזקי אור הם הכי שורפים.
‫התלבשת כבר?
‫כן, אבל קליאו אילמת.
‫תודה, קליאו. ‫-אין בעד מה, גבירתי.
‫אתם מריחים כמו סלט.
‫ילדים!
‫ילדים! הקשיבו!
‫יש לי משהו לספר לכם.
‫אבא שלכם לא באוטווה.
‫הוא חזר? ‫-לא. הוא בכלל לא נסע.
‫בעצם כן, אבל רק לשבוע.
‫אבא שלכם לא חוזר הביתה.
‫באנו הנה כדי שיוכל לקחת את החפצים שלו.
‫איזה חפצים? ‫-הדברים שהוא אומר ששייכים לו.
‫הבגדים שלו... הספרים... הספרייה...
‫אתם מתגרשים?
‫הוא לא יודע. ‫-הוא לא אוהב אותנו יותר?
‫ברור שהוא אוהב אתכם, מאוד.
‫הוא אומר שהוא רוצה לפגוש אתכם. ‫-מתי?
‫הוא לא יודע.
‫אבל בקרוב.
‫דברים ישתנו. אבל נהיה ביחד!
‫וזו תהיה הרפתקה!
‫אני מתחילה לעבוד בהוצאת ספרים במשרה מלאה.
‫אבל את ביוכימאית.
‫אני יודעת, אבל אבא שלכם לא שלח לנו כסף.
‫קשה להתפרנס מהוראה.
‫ואני אוהבת ספרים! ‫ואף פעם לא באמת אהבתי ביוכימיה.
‫זו תהיה הרפתקה נוספת.
‫עלינו להישאר יחד, מאוחדים.
‫נכון, קליאו? ‫-כן.
‫מאוחדים מאוד...
‫מותק?
‫סיימתם?
‫לקינוח נאכל גלידה...
‫קוקוס, תות...
‫וניל, בננה...
‫ופלאן.
‫מוכנים לתמונה.
‫את באה? ‫-לא, אני צריכה לבדוק את הצמיגים,
‫אנחנו עוזבים מוקדם בבוקר. רוצה לבוא?
‫לא, זה היום האחרון שלנו. ‫-גם אני רוצה להישאר.
‫טוב, אבל אל תשחו. קליאו לא יודעת לשחות.
‫אבל הים שקט. ‫-אם אתם רוצים להישאר, זה החוק.
‫ליד החוף? ‫-טוב. אבל רק ליד החוף.
‫כן! ‫-גם אני יכול לשחות, אמא?
‫כן, אבל רק ליד החוף. ‫-יש!
‫תוכלי להשגיח עליהם? לא אתעכב.
‫תישארו קרוב לחוף!
‫פאקו! שמעת את אמא שלך. אחרת, אתם יוצאים.
‫סופי! פאקו! יותר קרוב לחוף!
‫פאקו!
‫כשהייתי גדול, הייתי מלח.
‫אבל טבעתי בסערה.
‫הגלים היו ענקיים!
‫סופי! פאקו! ליד החוף! ‫-היה חשוך...
‫והיה ברק, ולא ידעתי לשחות.
‫חכה כאן.
‫פאקו! תתקרב!
‫סופי!
‫פאקו, עזור לאחותך!
‫מה קרה? את בסדר, מתוקה?
‫קליאו הצילה אותנו. ‫-תודה... תודה.
‫את בסדר?
‫לא רציתי אותה. ‫-מה?
‫לא רציתי אותה. ‫-הם בסדר.
‫לא רציתי שהיא תיוולד.
‫אנחנו כל כך אוהבים אותך, קליאו, נכון? ‫-מסכנה.
‫אנחנו אוהבים אותך מאוד מאוד.
‫אני אוהבת אותך, קליאו. ‫-גם אני, מתוקה.
‫היי, טוניו, סופי, פאקו, בואו לעזור. ‫אל תשחקו אותה.
‫היי, בוראס.
‫היי, אדלה. ‫-היי.
‫היי, אדלה. ‫-שלום, ילדים.
‫היי, אדלה. ‫-ברוך שובך, גבירתי.
‫אפשר להשאיר את זה אצלך? ‫-כן, גבירתי.
‫זה נראה נורא.
‫בלי המדפים, זה נורא.
‫אני אוהב את זה ככה.
‫זה נורא.
‫מה נורא, אמא? ‫-הוא מתגעגע למדפים.
‫איזה מדפים? ‫-אלו שהיו כאן.
‫[ אכין ארוחת ערב. ] ‫-[ יש לי המון לספר לך. ]
‫הם החליפו חדרים! ‫-איפה שלי?
‫למה להחליף אותם? ‫-יותר טוב ככה.
‫אהבתי את מה שהיה. ‫-תבדוק את שלך.
‫איך היה? ‫-סופי ופאקו כמעט טבעו.
‫היי, קליאו. ‫-החדר של גברת סופי שם.
‫הוא גדול יותר. ‫-נוח יותר.
‫קליאו, תראי את החדר שלי! ‫-עוד רגע, טוב?
‫אני אוהב את זה, אמא!
‫יהיו לנו עוד הרפתקאות! נטייל הרבה.
‫ניסע לדיסנילנד!
‫לא נוכל להרשות לעצמנו לנסוע לדיסנילנד, ‫אבל נוכל לנסוע לאוקסקה.
‫כן, ונבקר בכפר של קליאו! ‫-רעיון נהדר!
‫מתי שתרצו. גברת מולי בטלפון. ‫-תודה.
‫מה, כמעט טבעתם? ‫-כן, נסחפנו בזרם.
‫הגלים היו בגובה 15 מטר. ‫-לא, רק שני מטר.
‫לא, יותר גדולים! ‫-וקליאו הצילה אותנו, נכון, קליאו?
‫קליאו, אפשר ברד? ‫-כן.
‫גם אני. ‫-יש עוגיות?
‫אני אסתכל. ‫-כן, יש לי קופסה.
‫תודה.
‫[ רגע. ] ‫לאן את הולכת?
‫[ צריך ללכת לקנות נקניק. ] ‫-[ יש לי המון לספר לך. ]
‫[ נהנית? ] ‫-[ כן, זה היה נחמד מאוד. ]
‫[ אני רוצה לשמוע הכל, אחזור בקרוב. ]
‫[ אבל רק תקני בשר חזיר. בלי לפלרטט. ]
‫- מוקדש לליבו -
‫עברית: גיא ברדך